Діти повинні жити в спокої та мирі, розвиватись задля майбутнього України та світу. Проте російська збройна агресія проти, яка триває з 2014 року, поставила під загрозу саме виживання українських дітей та їхній добробут. Щороку 1 червня у світі відзначається Міжнародний День захисту дітей. А в Україні 4 червня вшановують пам’ять дітей, жертв російської агресії.
Росія вбиває дітей
Починаючи з 2014 року Росія вбиває дітей обстрілами з артилерії та стрілецької зброї, мінами, закладеними у населених пунктах та на їх околицях. З 2014 по 2021 рік в результаті російської агресії загинули 152 дитини.
17 липня 2014 року російський зенітно-ракетний розрахунок збив малайзійський авіарейс MH-17, вбивши 298 пасажирів та членів екіпажу. Серед пасажирів було 80 дітей. Кадри дитячих іграшок, розкиданих в полі під селом Грабове на Донеччині, над якими глумились російські військові та їхні маріонетки облетіли весь світ.
![](/images/blog/2024-06/5872c8f550.jpeg)
Росія вбиває і ненароджених немовлят. Кадри зняті журналістами Мстиславом Черновим та Євгеном Малолєткою з розбомбленого пологового будинку, пораненими і помираючими жінками з ненародженими дітьми, облетіли весь світ і показані в кінострічці «20 днів у Маріуполі». Це лише частина воєнних злочинів, скоєних Росією в цьому місті проти цивільних мешканців та дітей.
Загарбники вбивають дітей не лише наосліп, але й цілеспрямовано. Так 27 жовтня 2023 року ворожі солдати розстріляли 9 сплячих мирних мешканців в окупованому місті Волноваха, серед них було двоє дітей.
Через безперервні ракетні атаки проти українських міст діти продовжують гинути. 10 лютого 2024 року Україну шокувала звістка про загибель у вогні трьох дітей в Харкові, в результаті російської повітряної атаки. 2 березня 2024 Росія вбила одразу п’ятьох дітей внаслідок атаки іранським дроном по житловому будинку в Одесі. Лише за перші три місяці цього року загинули 25 дітей.
![](/images/blog/2024-06/d82fb8de77.png)
За статистикою Офісу Генерального прокурора України, росіяни вбили щонайменше 548 дітей. Ці дані не враховують більшості жертв в Маріуполі, Волновасі та на інших тимчасово окупованих територіях, де поки неможливо провести розслідування російських воєнних злочинів і підрахунок загиблих.
Росія викрадає дітей
Окупанти викрадають українських дітей, вивозять на свою територію як трофеї для вирішення власних демографічних проблем. З початком повномасштабної війни 24 лютого 2022 року кіднепінг став систематичною політикою РФ, частиною її геноцидної кампанії. Російська Федерація сама визнала що силоміць вивезла на свою територію до 700 тисяч дітей. Мета проста – спустошити українську територію, позбавивши її майбутнього, перетворити українських дітей на росіян, користуючись їхньою вразливістю.Росіяни вивозять не тільки сиріт, а й дітей, які мають батьків і законних опікунів, розлучаючи сім’ї. У РФ дітям змінюють не лише ідентичність, але й імена, щоб їх важче було розшукати. Серед високопоставлених викрадачів – лідер фракції Державної думи Міронов. Подружжя Міронових «всиновило» двох дітей з Херсону. Після того, як з’ясувалося, що хлопчик хворий, дитини позбулися і її місце перебування невідоме.
За звинуваченням у депортації дітей Міжнародний Кримінальний Суд видав ордер на арешт диктатора Путіна і так званої «дитячої омбудсменки» Львової-Бєлової. Україна разом з міжнародною системою правосуддя працює над притягненням до кримінальної відповідальності всіх організаторів та виконавців, причетних до депортації українських дітей.
Через російську агресію діти не можуть повноцінно вчитись
З 2014 року маленькі українці на прифронтових територіях навчались в дитячих садках та школах під постійною загрозою російських обстрілів. З 2022 року діти по всій території країни навчаються під прицілом російських ракет. Україна та світ є свідками того, як дітям навіть в «тилових» містах доводиться бігти до укриттів під звуки сирени повітряної тривоги та вибухів ракет.Вже третій рік поспіль, через постійну загрозу артилерійських та ракетних ударів Росії, діти на прифронтових територіях не мають жодної можливості навчатись безпосередньо в класних кімнатах, спілкуючись із вчителями та однокласниками лише через екрани гаджетів. Це завдає шкоди їхньому майбутньому, якості знань і соціалізації дітей в колективах. Проте жодного іншого виходу немає через загрозу російських ударів по дітях в школах та садках. За час російської збройної агресії було повністю знищено близько 400 шкіл, а кожна сьома зазнала пошкоджень.
![](/images/blog/2024-06/ea87cbf71c.png)
Росія мілітаризує дітей
На окупованих територіях Росія повністю зруйнувала українську систему освіти, перетворивши школи у знаряддя людиноненависницької пропаганди. У навчальних закладах Донецької та Луганської областей та в Криму вже зросло ціле покоління дітей, «перевихованих» росіянами та їх посіпаками.Росія залучає у військову діяльність не лише власних дітей, а й робить все, щоб зробити те саме з українськими на окупованих територіях. З 2014 року окупанти в Криму та на сході України систематично втягують дітей у парамілітарні формування, на кшталт «Юнармії». Після окупації нових територій та їх незаконної анексії масштаби явища зросли.
![](/images/blog/2024-06/2359758efe.png)
Українських дітей у примусовому порядку залучають до військової підготовки, накачуючи пропагандою рашизму для того, щоб в майбутньому ці діти брали участь у загарбницьких війнах Росії.
Залучення неповнолітніх у військову діяльність заборонена міжнародним правом і є воєнним злочином. Цими діями Росія краде дитинство в українських дітей і ставить під загрозу їхнє майбутнє та подальше життя.
Маленькі українці та українки розлучені з батьками і втрачають їх
Сотні тисяч українців та українок з 2014 року стали на захист України. Одна із головних мотивацій – це захист нащадків від російських зайд. Ціною цього є розлука з синами й дочками. Один з небагатьох способів спілкування дітей зі своїми батьками-захисниками та захисницями впродовж довгого часу – це телефонні дзвінки та короткі побачення під час відпусток.На превеликий жаль, Україна зазнає втрат серед своїх захисників та захисниць. Відтепер для багатьох дітей реаліями життя стає вшанування пам’яті власних батьків на військових похованнях.
![](/images/blog/2024-06/12978770ec.png)
Українські діти втрачають домівки
З 2014 року внаслідок російської агресії Україна переживає одну з найбільших у світі криз біженців. До повномасштабного вторгнення 1,4 мільйона українських громадян покинули окуповані та прифронтові території, серед них і діти. З 24 лютого 2022 року майже 6,5 мільйонів українців, більшість з яких жінки та діти, стали біженцями в іноземних державах. Ще 4,9 мільйона, серед них майже мільйон дітей, є переміщеними особами всередині України. Й до сьогодні державні та волонтерські евакуаційні групи продовжують рятувати дітей із небезпечних районів.Росія завдає українським дітям психологічні травми
Росія не припиняє завдавати ударів по Україні й окуповувати українські території. Українські діти на вільних та окупованих територіях змушені жити в реаліях постійної загрози загибелі чи поранення, втрати рідних, біженства, неможливості повноцінно навчатись, фізичного та психологічного насильства російських окупантів, депортації, російської пропаганди.Це все залишає відбиток на психологічному стані маленьких українців, завдаючи їм важких травм. Українська держава та суспільство змушені вже на це реагувати, бо воєнні травми дітей справляють значний вплив на їхній розвиток та майбутнє. Влада також повинна напрацювати бачення, як інтегрувати дітей з деокупованих територій, які роками жили в режимі терору та інформаційного домінування російської пропаганди.
***
Єдиний шанс забезпечити добробут і безпеку українських дітей – це перемогти російського агресора. Українці повинні продовжувати боротьбу з агресором заради майбутнього власних дітей. Світ повинен докласти всі можливі та неможливі зусилля, щоб допомогти Силам оборони України, які б’ються з ворогом заради захисту нових поколінь. І разом з цивілізованим світом ми маємо притягти до відповідальності російських злочинців, які воюють з дітьми.
Матеріал підготовлено Головною редакцією «Центр стратегічних комунікацій та інформаційної безпеки» для сайту Укрінформу